Acest serial este inspirat după evenimente reale. Numele personajelor
au fost schimbate din motive dramatice.
O lume magică este definită de ceea ce se intâmplă, la nivel ireal
sau un nivel prea ciudat să-l putem intelege.
Prea ciudat pentru a-l intelege.
Există un motiv pentru care realismul magic s-a născut in Columbia.
In ziua de astăzi, guvernul american poate să asculte tot ce spui.
Stiu unde esti, stiu cu cine vorbesti,
si crede-mă, stiu cu cine ti-o tragi.
Pornesti un telefon, un calculator si esti sortit pieirii.
Dar in Columbia, in 1989, n-a fost atât de usor.
Pentru inceput, nu era internet.
Nu erau telefoane.
Erau telefoanele prin satelit,
si ca să prinzi semnal, trebuia să zbori direct peste unul.
Pe lângă asta, singurii oamenii care aveau telefoane erau bogătii...
proprietarii, politicienii...
Si norocul nostru, narcoticii erau cei mai bogati dintre toti.
Ce faci, "Sopârlă" ?
Vezi că iesim in seara asta.
Si odată ce ai semnal, nu stiai pe cine asculti.
De asta pe vremea aia, guvernul american a dezvoltat un soft de identificare
a vocilor tintelor noastre.
Il am pe "Otravă" pe frecventa de 400 la 1700 MHz.
Si ati ghicit, nu aveam nici GPS.
Ciocan, pregăteste-te să incepi.
Odată ce aveam tinta, mai trebuia s-o localizăm.
Asa că trebuia să triangulăm semnalul folosind agentii de pe teren.
Bun, e in Modelia. E in partea de vest.
Ochi de Soim, ai receptionat ?
Poti fi mai exact ? Unitătile de politie asteaptă.
La Dispensaria.
Am o masă pregătită.
Să vii pe la miezul noptii.
- O să fie plin de femei. - "Otrava" nu stia asta,
dar s-a ales cu o intâlnire.
Negativ cu Ciocanul. Acest tăntălău ne-a spus unde merge.
Ciocan, retragerea.
Cui predăm acest caz ? Celor de la Antidrog ?
- Da. Să-i dăm cazul lui Javier Pena. - Pena e un măgar.
- Am să-l dau celuilalt. - Sigur.
Prin "celuilalt", se referea la mine.
Eu sunt Steve Murphy, agent Antidrog.
Si din câte puteti vedea, am prins rădăcini in Columbia.
Da ?
"Otrava" va petrece la Dispensaria.
Am inteles.
Se intâlneste cu "Sopârla" si cu ceilalti la miezul noptii.
Bine.
Mi-ar fi plăcut să merg personal după "Otravă",
dar agentia Antidrog nu are niciun drept intr-o tară străină.
Asa că am făcut ce trebuia... Am sunat politia.
La Dispensaria ?
Bine.
Ghici cine a fost.
Partenerul tău.
Mi-a dat un cadou minunat.
"Otrava".
Stie că merg să-mi pregătesc bagajul ?
Da, sigur.
Nu-i un prost.
Trebuie să plec.
Impărtim ?
Zgârcit nenorocit.
In caz că vă intrebati, acesta-i măgarul.
Javier Pena, partenerul meu.
Si acesta-i Colonelul Carrillo, seful sectiei de Cercetare,
unitatea care a ajutat la prinderea celor răi.
Iubea narcoticii.
Distractie in Zona Rosa. Toti merg acolo.
Mai ales asasinii locali.
Columbienii ii numesc mercenari.
- Ce faci, fiule ? - Frate.
Hai inăuntru să ne distrăm.
"Otravă", a fost unul din cei mai buni.
Nenorocitul care a omorât zeci de oameni.
Poate sute.
Dar nu mă intelegeti gresit.
L-as fi trimis pe Carrillo acolo chiar dacă "Otrava" n-ar fi omorât pe nimeni.
Nici eu nu suport narcoticii.
Imediat ajungem, băieti !
O să ne oprim pe strada 14 si vom merge pe după colt.
Riano, Trujillo, voi veniti in fată cu mine.
- Calvin si Silva, voi mergeti prin spate. - Da, dle.
S-a inteles ? O să atacăm cu tot ce avem.
O să-i omorât pe acesti nemernici.
Da, dle !
Nu v-as invinovăti dacă ati da vina pe mine pentru acest măcel.
Da, eu am deschis subiectul.
Dar nu mă numiti un răufăcător, incă.
Thanks to explosiveskull - www.addic7ed.com -
Traducerea: Richard Nasta
Dragii mei americani...
Uitati la Richard Nixon, de exemplu.
Oamenii uită, dar 47 de milioane de americani l-au votat pe Nixon.
Credeam că e unul din băietii buni.
Si Nixon credea că chilianul Pinochet era un om bun
pentru că ura comunistii.
Asa că l-a ajutat pe Pinochet să detină control.
Apoi Pinochet s-a răzvrătit si a inceput să omoare mii de oameni.
Poate că nu a fost un om bun până la urmă.
Dar uneori, oamenii răi fac lucruri bune.
Nimeni nu stie asta, dar in anul '73, Chile era pe cale
să fie cea mai mare tară din lume de procesare si export al cocainei.
De câte ori trebuie să vă spun că nu trebuie să irositi acidul ?
Laboratoarele erau ascunse in desert având km de drum necontrolat
pentru a-si trimite marfa in nord.
Să fii productiv, nu poti irosi banii ! Haideti !
Sunteti inconjurati !
- Mâinile sus ! - Toată lumea in genunchi !
Dar Pinochet a stricat petrecerea.
Ce naiba se intâmplă aici ?
La pământ !
A inchis 33 de laboratoare si a arestat 346 de traficanti.
Si apoi, fiind Pinochet... i-a omorât pe toti.
Atentie !
Pregătiti armele !
Ochiti !
Pregătiti munitia !
Trageti !
Spun că atunci când un holocaust nuclear distruge lumea,
doar gândacii vor supravietui.
Cred că aveau dreptate.
Gloantele l-au ratat pe Mateo Moreno, asa zisul "Gândac",
si a fost destul de istet să facă pe mortul.
N-a fost omorât in acea zi.
In schimb, a câstigat la loterie.
"Gândac" fura de la sefii lui timp de luni intregi.
Acum a fost lăsat singur intr-o lume cu produsul perfect.
Un produs a cărei ofertă crează propria cerere.
Incepe să impachetezi. Trebuie să părăsim tara.
Nenorocitul de Pinochet omoară intreaga lume.
- Dar nu esti un comunist. - Nu, nu un comunist, ceva mai rău.
Un traficant.
- Un traficant ? - Da, unul de droguri.
In acei ani, aflam despre efectele cocainei asupra creierului uman.
Nu stiam multe, dar stiam că-i ceva foarte puternic.
Asta ne va oferi rezultate mai bune.
Cocaina invadează celulele plăcerii din creier.
Un sobolan va alege cocaina in detrimentul mâncării si al apei.
Ar alege cocaina in detrimentul somnului, al sexului... chiar al vietii.
Creierul uman nu-i la fel ca cel al rozătoarelor...
decât dacă vorbim despre cocaină.
"Gândac" stia că avea produsul perfect.
Trebuia doar să-l pună pe pietele corecte.
Multumesc.
Si cele mai bune piete din lume erau in Columbia.
BUN VENIT IN COLUMBIA
Avea trei optiuni.
Si băgati de seamă, toate trei sunt importante in această poveste.
Fratii Ochoa: Jorge, si cel de pe cal e Fabio.
O familie de contrabandă tipic columbiană.
- Erau isteti si bogati... - Salud !
... dar "Gândac" credea că viata de bogati i-a făcut prea moi.
Un alt posibil partener era Jose Rodriguez Gacha,
numit "Mexicanul, " pentru că iubea tequila si pălăriile sombrero.
Domina rutele de contrabandă cu smaralde.
Smaraldele se vând greu, chiar si după standardele columbiene.
Dacă ajungi in vârf... inseamnă că ti-ai omorât inamicii.
Partenere. Ce faci aici ?
Si uneori, partenerii.
"Gândac" se temea că comertul cu smaralde i-a ajuns la cap lui Gacha.
Asa că a ajuns la a treia optiune: un om in care "Gândac" avea incredere.
Da, ati ghicit: Pablo Escobar.
Omul care imi va schimba viata pe vecie.
Pablo distrugea piata cu contrabanda lui.
Tigări, alcool, marijuană, orice.
In acea perioadă, Pablo detinea jumătate din politia din Medellin.
Dar DAS era versiunea columbiană a FBI.
Ei nu se jucau după aceleasi reguli.
Ziua bună.
Pablo Escobar ?
Unde-i Felipo ?
Felipo e arestat.
Prostii. Felipo lucrează pentru mine.
Obisnuia să lucreze. Acum merge la inchisoare. Ce părere ai despre asta ?
- Stii cu cine naiba vorbesti ? - Taci naibii din gură.
- Nu vorbeam cu tine. - Calmează-te, Gustavo, te rog.
Arată putin respect.
Care-i problema, dl Jose Luis ?
Cum de imi stii numele ?
Esti Colonelul Jose Luis Herrera.
Si el e Nacho Ibarra.
El e Garcia, Lopez...
- Si tu esti Pinilla ? - Da, Pinilla.
- Pinilla. - Da.
Pinilla cu Phillipe si Esperanza.
Nu-mi pasă. Deschide masinile.
Nu am toată ziua la dispozitie.
Deschide-o.
Spune-mi ceva, dl Escobar.
Cine naiba crezi că esti ?
Nici măcar nu te stresezi să ascunzi marfa de contrabandă.
Pentru că plătesc pentru privilegiu, Colonele.
Da ? Nu mai spune.
Unde sunt actele pentru import ?
Ai nevoie de acte pentru aceste televizoare.
Ia-le.
Scuze, dle Escobar. Nu suntem politia din Medellin ce au salar de rahat.
- Frate, nu-s pentru tine. - Atunci pentru cine ?
Pentru Carlitos.
Pentru fiul tău.
Nu i-ar plăcea un televizor in cameră ?
Pinilla !
Fiica ta doar ce-a luat carnetul.
Am un sistem audio pentru masină care-i va plăcea.
Prietenul tău, Lopez... are o sotia foarte frumoasă.
- Nu ? E o vulpe. - Da.
Sotia ta e minunată, frate.
Ce caută cu un tip ca tine ?
Cred că merită niste bijuterii.
De ce nu pun băietii să-ti lase niste daruri ?
Colonele, ce-ti face mama ?
- Doar ce-a iesit din spital. - Da, e mai bine.
- Bun. Mă bucur să aud asta. - Da.
Domnilor...
Am să vă spun cine sunt.
Sunt Pablo Emilio Escobar Gaviria.
Am ochi peste tot.
Asta inseamnă că nu puteti misca un deget in toată zona Antioquia
fără ca eu să stiu.
M-ati inteles ? Nici măcar un deget.
Intr-o zi, am să fiu presedintele Republicii Columbiene.
Munca mea e să fac afaceri.
Asa că puteti rămâne linistiti si acceptati oferta...
sau acceptati consecintele.
Viata... sau moartea.
Voi decideti.
- Dă-le drumul. - Bun.
Pablo !
El e Pablo.
- Incântat. - Mateo Moreno.
Nu, nu. "Gândac" pentru prieteni.
Bine, ieri vorbeam si cred că afacerea asta poate să ne aducă multi bani.
Explică-i.
Am pasta in Peru.
Am să mă ocup de partea chimică a productiei,
si de restul detaliilor pentru a putea face pudra albă pură.
Ce am nevoie de tine e să mă ajuti s-o aduc in Columbia.
Acum spune-i cât costă.
In Chile, costă 10 dolari gramul.
- Se vinde la gram ? - Da, e foarte bună.
Iei putin acum, si in 20 de minute, vrei mai mult.
Si mai e si un medicament digestiv. Te trimite la baie.
E foarte pură. Vrei ?
Dacă chestia ăsta-i atât de bună incât putem face bani,
putem s-o transportăm in masini.
O putem vinde in Bogota, Barranquilla, Cali, Cartagena...
Vom fi bogati.
- Care ai spus că-i numele tău ? - "Gândac".
Uite, "Gândac"... nu ai viziune, prietene.
Dacă gramul costă 10 dolari aici, gândeste-te cât costă in Miami.
Ador melodia aia.
Rodrigo ! Incă o dată.
Atunci, Miami a fost un paradis.
M-am inscris pentru nisip, surf si femei.
In '79, răufăcătorii pe care-i urmăream purtau slapi.
Antidrog ! Opriti-vă !
Eram un agent Antidrog tânăr, partenerul meu fiind Kevin Brady.
Kevin era mai incet.
De ce fugi ?
Ce ai aici ? Ce-i asta ?
Aia e o promovare.
Hai mergem să sărbătorim.
Ia te uită.
Du-te !
Mai comentează acum.
Câti bani imi datorezi ?
Ce s-a intâmplat cu banii pe care trebuia să mi dai săptămâna trecută ?
Asa-i.
Bine. Pe cine alegem ?
Ce zici de ea ?
Nu, nu, trebuie să ne batem joc de el.
Da, să nu-i reusească.
Acolo. O vezi ? La bar ?
- Care ? - Rochie albastră, blondă. E genul lui.
- Strike ! - E bună.
Bun.
Murph ! Sparrow, ora trei.
Cât timp stăteai acolo, se tot uita la fundul tău.
Iti verifica fundul.
Treci acolo. Haide.
Ascultă, s-a uitat la tine tot timpul cât ai dat cu bila.
Pe bune. Te-a urmărit. Tot timpul.
Vorbesc serios. Uită-te la ea.
- E genul lui. - Vorbesti de cea blondă ?
Nu, cealaltă. Normal ca de blondă.
E cea mai sexy de aici. E genul tău.
Vă bateti joc de mine ?
La naiba, merg.
Pe ea.
- Da. - Cat stai acolo, mai adu-mi o bere.
- Să ai pace. - Uitati-vă cum se miscă.
Cum esti ?
Ocupată.
Si am spus, "dacă nu vrei să fii acolo, nu trebuie să fii.
Nimeni nu te fortează să faci nimic." Asa că nu stiu...
Da, nenorocitii m-au păcălit.
Dar nu-i puteam lăsa să scape asa.
Scuză-mă. Vezi acei băieti ?
Isi bat joc de mine.
Imi spun că te-ai uitat la mine la fund si de ce te-ai uita la unul de politist ?
Esti politist ?
Nu chiar. Sunt de la Antidrog.
Agentia Natională Antidrog ?
Inseamnă că tu faci ca iarba să fie mai scumpă.
De ce nu-mi faci un favor ?
Vreau să le-o dau peste nas. De ce nu-mi dai numărul tău ?
Ce zici de unul fals ?
Merge si asta.
Ai un pix ?
- Imi pare rău pentru deranj. - Sigur.
Noapte bună.
Exact la tintă !
- Unde-i berea ? - Berea ? Nu m-am intors cu berea.
M-am intors cu asta dar nu pot să citesc. Ce zice ?
- Citeste si plânge ! - Dă-mi-o.
Cât te-a costat ?
- E scrisul tău. - Nu-i scrisul meu !
Am zis, ce naiba ?
Cel mai rău, puteam să trezesc o bunicută in Boca.
Da ?
Până la urma nu-i fals.
M-am gândit că-ti vei da seama.
Până la urmă, esti de la Antidrog.
Si uite-asa... m-a avut.
Momentul in care Pablo a văzut laboratoare din Peru,
cocaina l-a avut.
A trecut ceva vreme.
Ei sunt prietenii mei, Pablo si Gustavo.
Vrei cafea ?
Da, cafea ?
Da, cafea.
- Dar tu, Pablo ? - Nu.
Sigur ?
Fabrica mea e mică, dar foarte productivă.
Pentru a rupe frunzele, folosesc copiii datorită picioarelor lor mici.
Frunze magice.
Kerosenul separă drogul de frunză.
Acolo, acidul sulfuric il distilează.
Apoi il tai si il amesteci cu petrol.
Apoi, scoti produsul tare din lichid.
Il lasi să se usuce.
Folosesti amoniac să scoti pasta.
Si uite-o. E o pastă... dar pură.
Uite premiul.
E ca bucătăria din casa ta.
Ca facerea unui tort.
Doar că-i un tort mai bun decât toate cele gustate.
O presă veche, o antichitate.
Acum o punem in cuptor.
Uite una. Celelalte vin lângă.
Totul natural, organic si sănătos. E foarte bună.
Atunci...
- Vom lua un kg. - Un kg intreg. Perfect.
- Nu. - Ai spus un kg.
Vom lua cinci.
Cum vom trece 5 kg dincolo de granită ?
Ăsta-i departamentul lui Gustavo.
Acesta are un motor bun.
M-am uitat la ea si cel mai bun loc de-a ascunde marfa
e in locul de sub volan.
Are 22 de cai putere.
E usor de dat jos aripa ?
Nu-ti face griji. Pot să pun 5 kg usor acolo.
Bun. Vom lua trei masini, te rog.
- Sigur, când ai nevoie de ele ? - Acum, frate.
Vom lua masinile si ne vom intoarce la laborator.
De ce naiba ne-am intoarce la laborator ?
Pentru că masina are 4 roti asta inseamnă 20 de kg/masină.
Pentru 3 masini, asta inseamnă 60 de kg.
Asta inseamnă 9 dolari profit/gram.
Adică 9.000 $/kg.
9.000 de $ ori 60... Profitul e 540.000$.
Asa da !
- Stii să conduci, "Gândac" ? - Da.
Bun, eu si Pablo suntem mai rapizi.
Asta inseamnă jumătate de milion intr-o călătorie,
folosind aceleasi rute de contrabandă ce le folosea mereu.
Cei mai usori bani pe care i-a făcut.
In Medellin, Pablo n-a irosit timpul.
A cumpărat o casă in vechiul cartier
si a deschis primul laborator pentru a transforma pasta in cocaină pudră.
Cum te simti, Gustavo ?
Miroase a rahat pentru mine.
Ce nemernic ignorant. E ca brânza franceză.
Cu cât miroase mai urât, cu atât e mai bună.
Bine.
Ce-s cu acele lumini ?
Sunt pentru a alertă politistii sau ?
Fă-ti griji pentru transportul mărfii si pentru vânzarea ei.
Eu sunt artistul aici, da ?
Da.
- Bine ? - Da.
A fost o operatiune mică, incât ii spuneau "Bucătăria."
Dar nu intelegeti gresit, va schimba Medellinul pentru totdeauna.
Stii ce mă ingrijorează, Pablo ?
Nu crezi că muncitorii se vor ineca cu tot acel fum ?
Să le construim un semineu atunci.
Asa.
Domnilor, primele trei.
Dacă afacerea face atâtia bani, de ce mă trimiti pe mine ?
Doar ce-am inceput. Trebuie să avem grijă cu banii.
- Nu fi măgar. - Nu, nu mă lua cu asta.
- Haide. - Cat poate costa biletul la clasa intâi ?
Nu stiu. De ce nu ti-l cumperi singur ?
Ca fiul său, mama lui Pablo, Hermilda era plină de resurse.
Mamă, cât crezi că intră acolo ?
- Cam 5 kg, dragă. - Atâta ?
Crede-mă, Pablito.
Imi place. Să-i dăm bice.
- Pablo. - Multumesc, iubirea mea.
E Gustavo.
Cinci kg.
Pablo si-a iubit nevasta Tata la fel l-a iubit si ea.
Era un bărbat adevărat in familie.
Tipul ce trebuia să poarte sacoul, era "Leul."
- Prietenul meu. - Bună, ce faci ?
Pablo, el e "Leul."
Era un prieten de-al lui Gustavo ce si-a petrecut copilăria in America.
Spune că vrea să zboare la clasa intâi. Dar noi nu suntem chiaburi.
Pablo Escobar Gaviria. Ce faci ?
- "Leul". - Incântat, "Leule."
Poftim trei.
Vom avea nevoie de incă două.
- Asa este. - Pablito...
asigură-te că nu o porti tu.
Dragostea mea... oricum nu-mi vine.
Incearc-o.
Vino aici.
Asa.
Bun.
Unu...
- Doi... - Incape mult !
... trei.
- Incă două. - Am inteles. Mă intorc imediat.
E destul de chipes.
"Leule", sacoul iti vine foarte bine.
Da. Scuză-mă, doamnă, puteti s-o reglati putin in spate ?
Auzi ce spune.
Arată foarte bine, fiule.
Ca un model, nu-i asa ?
"Leul" a fost primul care a dus cocaină in Miami.
Bun venit in Statele Unite.
Multumesc. Să aveti o zi bună.
Următorul, vă rog.
Contactul lui a fost un nebun pe nume Carlos Lehder,
jumătate columbian, jumătate neamt si 100% star playboy.
Mare fan al lui John Lennon si Adolf Hitler.
Vă dati seama.
In '79, iarba era transportată din Columbia
intr-un avion foarte mic.
- Ce faci ? - Ce faci ?
- Bun venit. - Mersi. Cum esti ?
- E totul in regulă ? - Da.
E atât de cald.
Pentru ce naiba ai sacoul pe tine ?
Iti place sacoul, frate ?
Am luat-o din Columbia si uite, are un mic dar.
Am fost in inchisoare o perioadă, iti amintesti ?
Am văzut ce putere are asta acolo. O otravă adevărată.
Ce ai acolo e produsul perfect.
Pablo spun că străinilor o să se indrăgostească de ea.
O să le distrugă mintea, cu sigurantă.
Da, dle.
Poftim.
Sunt cinci kg acolo.
Unde mergi ?
Merg să-mi iau alt sacou, frate.
Ne vedem la aceiasi oră si mâine.
"Leul" a făcut mai mult de 20 de zboruri intre Medellin si Miami.
Venind cu droguri, plecând cu bani.
Cei bogati si faimosi din Miami trăgeau pe nas in cantităti uriase.
Si in scurt timp, Pablo a trebuit să-si schimbe masinile cu camioane.
Gustavo umplea camioanele cu cartofi,
principala sursă transportată din Peru in Columbia.
Nici măcar nu trebuia să mituiască politistii.
Pasta de cocaină era ascunsă in locul rotilor de rezervă.
Fiecare roată putea tine până la 20 de kg.
10 camioane, 20 kg/fiecare, mergând si intorcându-se zilnic...
Faceti voi calculul. Era imposibil ca "Leul" să facă asta.
Curând, "Leul" a trebuit să vină cu metode noi
să strecoare drogul in Miami.
Servieta nu are un buton fals ?
Voi sunteti pilotii, asa că puteti să luati geanta cu voi fără probleme.
E 150.000$/kg sau cât vrei.
Vom lua patru.
E mult mai bine.
Ia pe astea două si spune-i lui Jairo să-ti mai dea două. Da ?
- Bine. - Perfect. Multumesc.
- Pe mai târziu. - Da.
Intrati, vă rog.
Acestea sunt pachete.
Luati un pachet... il băgati in ulei si-l inghititi.
Usor, nu ?
Veti inghitii 50 si vă plătesc 10.000$.
Da ?
Dar cu voi două, avem o problemă.
Sunteti gravide.
E bine, pentru că cei de la vamă nu vor verifica femeile gravide.
Puteti să inghititi lejer 70 in loc de 50 de pachetele.
Si vă voi da 15.000$ să vă ajut cu copii.
Da ? Perfect.
La inceputul anilor 80, majoritatea zborurilor din Bogota
avea câtiva purtători.
Nici măcar nu stiau unul de altul.
Si stiti ce ?
Intrând era usor, pentru că nimănui nu-i pasă de cocaina din America.
Le pasă doar de iarbă.
Curând, cocaina era ascunsă in orice export legitim din Columbia.
In peste, cafea, flori, furtune... orice.
Dar nici asa nu a fost de ajuns.
Partea dificilă a fost umplerea avionului lui Lehder cu cocaină in loc de iarbă.
Ai incredere in acest tip ?
Nu stiu. A fost in America in inchisoare.
- E poponar atunci ? - Cu sigurantă e poponar.
Dar are rute bune.
- Prieteni ! - Carlos.
Gustavo Gaviria, incântat.
- Asemenea. - Vere.
Pablo Emilio Escobar Gaviria. Incântat.
- Vere ? Incântat. - Cum a fost zborul ?
Linistit.
Să trecem la afaceri.
"Leul" ne spune că ai transportat multă iarba cu avionul.
- Adevărat. - Cat cari intr-un zbor ?
- Cat de departe ? - Miami.
- In jur la 1.000 de kg. - 1.000 de kg ?
Punând la socoteală si petrolul.
Carlos...
Da ?
Dar dacă luăm scaunele, tapiteria si toate porcăriile
si rămâne doar locul pentru pilot ? Poti să bagi mai mult ?
Vom lăsa si motorul.
Cât de mult ?
Cam incă 300.
Bun, dle Carlos. Hai să vorbim.
In câteva luni de la intâlnirea cu "Gândac",
Pablo a realizat prima rută dedicată narcoticelor din Columbia in America.
A fost o adevărată cotitură in istoria narcoticelor, oameni buni.
Apoi Pablo a inchis "Bucătăria" si a deschis laboratoare de cocaină
in mijlocul junglei.
Sub corturi acoperite de pădurea columbiană,
putea să-si extindă productia fără ca cineva să observe.
Ti-am adus un mic cadou.
Brazilience.
Cele mai minunate funduri din lume, crede-mă.
Nu, nu mă simt bine.
- Ce e, "Gândac" ? - Bună.
Gustavo.
Ce naiba-i cu voi ?
Zburati in avioane...
- In timp ce eu putrezesc in junglă ? - Uite...
Lasă-ne să-ti explicăm ce avem...
Stai.
De acum incolo, in toate laboratoarele mele...
voi construi o casă mare cu aer conditionat, cu piscină...
- Si curve din Brazilia. - ... si curve din Brazilia.
- Doar pentru tine. - O problemă.
Astea sunt laboratoarele mele.
Calmează-te. Nimeni nu se ceartă cu tine.
Arată-mi productia si vom vorbi mai târziu.
Pablo nu-si putea ascunde succesul fată de prietenii lui.
Erau violenti, nebuni si putred de bogati.
Obisnuiti să primească ce doresc, intr-un fel sau altul.
Cum ceva atât de mic poate produce atâtia bani !
Acum mă intreb... să mă implic si eu sau nu.
Ce crezi, Pablo ?
Am auzit că afacerea cu "cartofi" merge ca pe roate.
Eu nu m-as implica.
M-am uitat bine pe piată.
Importând cartofi din Peru e foarte usor.
Desigur. Aceleasi rute de contrabandă.
Aveti grijă, băieti. Dacă incepem să luăm cu totii cartofi in acelasi timp,
peruvienii o să crească pretul.
Se cultivă cartofi si in Bolivia.
Putem reduce costul de transport dacă cumpărăm toti odată.
Cel mai greu e să ducem marfa in Miami.
Vă trebuie multă creativitate să faceti asta.
Cât ne vei plăti să fim "creativi" ?
Imi livrati produsul mie.
Si il voi livra eu in Miami si-l voi da contactelor voastre de acolo.
Lehder va face asta.
Vă voi da 35% din vânzări,
dar voi asigura produsul cu până la 50% din valoare.
Afacerea cu cartofi e a noastră. Nu avem nevoie de...
S-a făcut ?
Da.
Sună bine din partea mea.
Imi voi crea propriile rute si nu am să-ti mai folosesc niciun serviciu.
Nu mă asteptam la altceva, Gonzalo.
Parteneri ?
Stiu ce faci tu partenerilor.
Hai să ne numim... "prieteni asociati."
Pentru Miami.
Pentru Miami !
Când am inceput, să găsim un kg de iarbă era ceva de sărbătorit.
Si nu de mult, am inceput să confiscăm 60 de kg de cocaină zilnic.
Credeam că facem o mare diferentă.
Adevărul e că nu făceam nimic.
Ne lăsau să luăm 60 ca ei să poată aduce 600.
Pablo a umplut pietele.
Nu a durat mult până când Miami a devenit dependentă.
Si vorbesc serios.
Era ca si cum tot orasul incerca să pună mâna pe cocaină.
Si cu banii... venea violenta.
Acesti oameni erau inlocuiti de către columbieni,
si nu purtau slapi.
Legistul din Miami a spus că columbienii sunt ca paharele de plastic.
Le folosesti o dată si apoi le arunci.
Nu mai incăpea niciun cadavru in morgă, din cauza războiului de droguri.
Au trebuit să inchirieze o masină frigorifică de la o companie locală
să tină corpurile in plus.
Aia a fost prima persoană pe care am impuscat-o.
Un adolescent ce nu-si putea cumpăra un pachet de tigări.
A fost legitimă apărare.
- Te-a sunat Kevin ? - E ingrijorat pentru tine.
A uitat să-ti spună că pustiul avea 17 ani ?
Vinde droguri.
- Da. - Atunci dă-l naibii.
Ce s-a intâmplat ?
- Faceti loc ! - Eram pe cale să-mi termin tura
când am primit o ambulantă cu luminile si sirenele aprinse.
Rămâi cu mine.
Am o femeie gravidă inconstientă.
Paramedicii au spus c-a lesinat când s-a dat jos din avion.
Pe când a ajuns la noi, de abia mai respira.
- Presiunea e 60 cu 40. - Pupile dilatate, puls rapid.
Stiam că-i supradoză de cocaină...
dar nu era nicio urmă de drog pe nas sau semne de injectie.
Am făcut tot ce-am putut.
A murit in camera de urgente.
Am incercat să salvăm copilul...
Copilul a murit in mâinile mele.
Imi pare rău.
A cărat in corpul ei 11 uncii de cocaină.
Două dintre pungute s-au spart.
12 grame de cocaină in sistemul ei.
Nimeni nu supravietuieste.
De ce nu vrea Pablo să mă vadă ?
Am stat atâta timp asteptând după el.
Spune-mi ceva, "Gândac."
Te-ai gândit că vei face atât de multi bani ?
Dă-i naibii de bani. Vorbesc despre renegociere.
Dacă nu eram eu, voi doi ati fi făcut contrabandă cu tigări.
Hai să-si dau un sfat.
Nu spune niciodată asa ceva lui Pablo.
El nu-i la fel de iertător ca mine.
Pablo ii trăgea teapă lui "Gândac."
Dar "Gândac" trebuia să-l asculte pe Gustavo.
In schimb, a găsit un alt mod de-a-si lua partea meritată.
Opreste-te !
Ce ai in rotile de rezervă ?
390 de kg, Pablo. Le-am pierdut.
Gustavo, cum adică "le-am pierdut" ?
Cum am spus, le-am pierdut.
Cine le-a pierdut ? Au dispărut ? In neant ?
Nu te juca cu mine, Pablo. Le-am pierdut.
Se pare că politistii au oprit băietii in timp ce ieseau din Ipsalia.
Uite... am plătit fiecare politist de aici până in Ipsalia.
Cum am pierdut un transport atunci ?
Se pare că Colonelul Herrera a devenit dintr-odată sincer.
Stii ce vreau să spun ?
Si cât de mult cere ?
Prea mult.
Ce vei face ?
Intoarce-te, Pablo.
Nu risca nimic pentru dobitocul ăsta. Intoarce-te.
Unde mergi, Pablo ?
Pablo ?
Ce se intâmplă, frate ?
Dl Escobar...
- Trebuie să renegociem. - Du-te naibii.
Du-te. Naibii.
Dar dacă te impusc in cap ?
Esti sigur de asta, Colonele ?
Nu s-a oprit din râs de când l-am arestat.
Suntem DAS, Ibarra.
Ce poate să facă ?
Asa.
Nu, mai jos.
Nu atât de jos.
Gata.
Incă una. Sunt gata.
Pablo nu a stiut atunci...
dar această poză o să-i cauzeze multe probleme pe parcurs.
Descătusează-l.
Poti pleca acum, ofiter.
Ia un loc, dle Pablo.
Am numărat mai mult de 300 de kg in acele camioane.
Valoarea pe piata e peste 4 milioane de dolari, dle Escobar.
Si tu ne dai doar 150.000 de $.
Asa am fost de acord.
Stii ceva ?
Trăiesc făcând afaceri.
Poti să-mi accepti oferta sau consecintele. Tu decizi.
Sau putem renegocia, ajungem la o intelegere,
si toată lumea pleacă acasă fericit.
S-a făcut ?
Iti dau un milion de dolari... cu o singură conditie.
Care-i aia ?
Cineva din organizatia mea ti-a spus valoarea de piată a cocainei.
Altfel, de unde ai stii ?
Dă-mi un nume... si nu va trebui să impărti banii cu el.
Se pare ca "Gândac" era un adevărat gândac.
Nu doar că l-a vândut pe Pablo autoritătilor,
fura de la el si vindea marfa in Miami.
Traficantul lui "Gândac" era Germain Zapata un columbian cu afaceri in instalatii,
care de fapt era o fatadă pentru operatiunea de cocaină.
Avea 1.200 de kg in dubă si ghiciti cine cumpăra marfa ?
Planul a fost să schimbăm masinile,
si Zapata ar fi fost arestat odată ce părăsea portul.
1.200 de kg.
Asta ne-ar fi pus pe copertile tuturor revistelor.
Bun, dragilor.
Cum merge afacerea de instalatii ?
Foarte bine.
- Cum arată ? - Afacerea e foarte bună.
Haide, prieteni. Vă voi arăta.
Totul mergea perfect.
Cum am spus, prietene... 100% pur.
Doar ca Pablo era pe urmele lui "Gândac."
Avem o dubă plină de...
Nu misca !
La pământ !
Mâinile ! Culcat !
Nu te uita la mine.
Nenorocit...
In cazul Statului Florida impotriva lui Juan Diego Diaz,
după ce s-au luat in considerare toate lucrurile,
cautiunea a fost plătită cu 2 milioane de doilari.
Am ajuns devreme la tribunal.
Mărturia mea il punea pe nemernic după gratii multi ani.
Avocatul a spus că La Quica si-a plătit cautiunea de 2 milioane,
plătită prin transfer de la... de ce nu ghiciti ?
La Quica s-a urcat in avion si a fost inapoi in Medellin până la miezul noptii.
Din '79 până in '84, au fost 3.245 de crime in Miami.
Si inafară de biroul turistilor si al politistilor,
nimănui nu-i păsa de asta.
Ce l-a făcut pe guvern să observe, erau banii.
Miliarde de dolari pe an, mergeau din America in Columbia.
Si acest lucru... America nu a suportat.
Un grup de afaceristi s-au intâlnit cu presedintele Reagan.
Erau ingroziti că economia narcotică ar dobori economia din Miami.
Sau... erau supărati că nu primeau si ei o mică parte.
Orice ar fi fost, afaceristii au intervenit exact la timp.
E timpul ca copii americani să se intoarcă la scoală...
Era timpul ca America să riposteze impotriva noului inamic.
Drogurile ne conduc societatea.
Amenintă valorile si ne devalorizează institutiile.
Ne omoară copiii.
Clasicul Reagan.
Direct si dur.
A depus mărturie că va merge după droguri până la sursă.
Dar Nancy a fost cea mai bună.
Pentru prietenii mei tineri, viata poate fi minunată.
Dar nu când nu o puteti vedea.
Asa că deschideti ochii in fata vietii, s-o vedeti in culori vii cum a dat-o Domnul
la fel cum sunt copii pentru El.
Spuneti da vietii.
Si când vine vorba de droguri si alcool... doar spuneti nu.
Nu, nu ! Pablo, nu !
Nu, nu !
Spun că atunci când un holocaust nuclear distruge lumea,
doar gândacii vor supravietui.
Lasă-l pe ratat acolo.
Cred că s-au inselat.
In cariera sa, Pablo a omorât peste o sută de politisti.
Dar nu am invătat asta decât mai târziu.
Tatăl meu s-a oferit voluntar in Al doilea Război Mondial.
Crezi că stia pe cineva in Hawaii ?
Nici gând.
A fost un fermier din Virginia de Vest, dar acesti ratati ne-au călcat teritoriul.
Asa că si-a pus bocancii si a mers in luptă.
Era datoria lui.
Cocaină in Miami ?
Kg intregi din Columbia ?
Ăsta era războiul meu.
Asta a fost datoria mea.
Si eram pregătit să mă lupt.
Si sotia mea era gata să se lupte alături de mine.
Biletele, vă rog.
Bun.
Nu aveam nicio idee in ce ne-am inrolat.
Un an mai târziu... toate chestiile patriotice au zburat pe geam.
Ce avem ?
- Il avem pe "Otravă"... - Super. Altcineva ?
Il avem pe "Sopârlă."
Il avem pe...
- "Vorbăret." - Nemernicul.
- Multumesc pentru cadou, agent. - Nicio problemă.
Dacă e ceva ce am invătat in lumea narcoticii,
e că viata e mai complicată decât crezi.
Bună si rea... sunt concepte relative.
In lumea traficantilor, faci ce crezi că-i corect...
si speri la ce-i mai bun.
Uite ce s-a intâmplat, sefu'.
L-au omorât pe "Otravă" la Dispensaria.
- Cine ? - Cred că a fost Carrilo.
Si e un agent Antidrog străin ce face poze.
- Creste recompensa. - Asupra lui Carrilo, dle ?
Plătesc jumătate de milion cine omoară agentul Antidrog.
Jumătate de milion ?
Fă-o.
Cum doriti, dle.
Străinii naibii.
Traducerea: Richard Nasta
Adaptarea: Bubuloimare